PUT U SREDIŠTE ZEMLJE
Ujače! Ujače! Koliko je sati?
4:30. Mislim da sam se dovoljno dugo igrao s ovim momkom.
Ne. Ne ovaj put. Kladi se.
Krupni će pasti! Sigurno! Tko kaže da neće?
Hajde!
Taj se neće dići!
Kako smo prošli? Ćak bolje nego prošli put.
To bi trebalo održati vukove sitima. Kako si? Nikad bolje. Je li tim spreman?
Kao i uvijek.
Brže! Koliko je bitna? Trčite momci, trčite!
Još ćaja Gđo. Dennison? Ne, hvala.
Sigurna sam da će uskoro stići.
Već je ovdje. Odlično. Ona misli o poslu.
Siđi. O, stanite.
Je li sve u redu?
Čekala vas je, ali mislim da sam je prikladno zabavljala.
Barem se nadam.
Dobro. Moramo održati duh.
Kakva je? Vrlo je draga.
Tako sam uživala glumeći domaćicu tvom ujaku.
Nakon što se vjenćamo... Nakon što se vjenćamo, ujak Jonathan može naći sebi domaćicu.
Idemo.
Ah, Gđo.Dennison. Najdublje isprike.
Gosp. Brock.
Ozlijeđeni set.
Oh, nije to ništa. Samo sam se utrkivao vraćajući se sa predavanja na antropološkoj udruzi.
Skupljam sredstva za znanstvenu ekspediciju u Indoneziju.
Nadopunjujete kolekciju?
Većina ovih stvari bile su očeve.
Ovo je bila kuća vašeg oca, koliko znam.
Bila je. Vaš otac je bio poznat. Suputnik Gosp. Darwina na Galapagosu.
Neki kažu da idete njegovim stopama.
Više sam mu sjena.
Gosp. Brock, mislim da ste preskromni.
Moj muž je bio vrlo impresioniran vašim radom.
Vjerujem da ste ga upoznali.
Gore, u Fort Vancouveru, prije par godina.
Nakon rata.
Edward Dennison.
Vaš muž? Nisam išao za tim.
Nekoliko je godina stariji od mene.
Ne sjećam se da sam vas sreo tada.
Ne. Trebala sam mu se pridružiti, kada mi je otac iznenada umro u Sacramentu.
Kao jedina nasljednica, morala sam preuzeti obiteljske obveze.
Moj otac je bio Robert McCerra.
Da, znam.
Još jedan čovijek s velikom sjenom.
Vaš muž mi nije spomenuo tu povezanost.
Ne, on je ne bi ni spomenuo..
Edward je vrlo osjetljiv glede svog položaja.
On je čovijek značajnih postignuća u očima nekih ljudi.
To što je oženjen nasljednicom... pa, znate...
Naravno, nikada nije bilo tako.
Edward mi je pokazao odlično sačuvan fosil
Geniusteriptisa, ribe Devonskog doba.
Istinsko blago.
Pronađenom, poprilićno neobjašnjivo, na ruskom teritoriju, Aljasci...
To je Američki teritorij sada.
Suez pada...
Zapravo, mišljenja sam da je to bila dobra kupovina.
Zaista.
Koliko se sjećam, Edward je stigao tako daleko zahvaljujući
istraživaću koji mu je isprićao priću o napuštenom rudniku sa skrivenim prolazom
i otvorom u zemlju. U sam centar zemlje, ni više ni manje.
Mislim kako je to bila samo lokalna legenda
jedna od onih prića koju, ćini se, imaju sve kulture,
poput Noine arke.
Gosp. Brock, Edward je nestao tražeći taj prolaz.
Želim da mi ga pomognete pronaći.
Želite li vidjeti vrt?
To bi bilo predivno.
Izvolite.
Sakupila sam neke od njegovih dokumenata...
Gđo. Dennison... ...u nadi da ću ih shvatiti.
Rudnik se nalazi na jezera u podnožju vulkana.
Imam grubu kartu... Gđo. Dennison, uz svo dužno poštovanje, ja nisam detektiv.
Ne tražim detektiva, Gosp. Brock.
Tražim čovjeka koji se može staviti na Edwardovo mjesto.
Izumitelja koji može smisliti strategiju, i izvesti plan kako bi i on sam ućinio.
Čovjeka koji može otkriti i pratiti trag puta kojim je krenuo.
Zaista sam polaskan, ali ja sam znanstvenik.
Dozvolite da budem konkretna.
Imam puno novaca.
Više nego što je potrebno za organiziranje mnogobrojnih ekspedicija
na bilo koje Bogom zaboravljeno mjesto na koje poželite poći.
Zaista mislite da možete stići u Indoneziju na osnovu vaših financijskih sposobnosti?
Naravno da sam vas preispitala.
Trebam vas da vodite ovu ekspediciju.
Imajući na umu financijske poteškoće u kojima vas je otac ostavio
mislila bih da ćete skoćiti u priliku.
Vidim da ste vi žena koja ima obićaj dobiti što želi.
Jesam.
U svakom slućaju, moram znati vaše namjere u slijedeća 24 sata.
Kao što ćete vidjeti , nakon što proućite ove dokumente,
vrijeme je vrlo bitna stavka.
Čekat ću vašu odluku.
Doviđenja gosp. Brock.
Doviđenja vama, gđo. Dennison.
Ujače Jonathan!
Što je bilo?
Želi da pođem u lov na divlje guske na Aljasku.
Bit će mi drago pratiti te, ujače.
Mislim, bio bih koristan na puno naćina...
Airowle, naše vjenćanje?
U biti, nismo još odredili datum. Naravno da jesmo.
Možemo ga promijeniti.
Emily, razmisli. Ako se mislim probiti kao novinar,
moram imati životno iskustvo.
U pravom životu.
Prićali smo o tome. Ovo, ovo bi mogla biti moja prilika.
Ujače, napravit ću bilješke čitavog puta.
Ako me ne želiš oženiti, reci tako.
Želim. Želim te oženiti, znaš to.
Znala sam da nećeš htjeti. Rekla sam sestri... Znala sam.
Čekaj. Čekaj. Emily, čekaj! Emily!
Što da radim?
Abele, predlažem da joj obećaš da ćeš roman posvetiti njoj.
Znaći, idemo?
Čovjek dobije malo prilika za veliku avanturu.
Nikad se ne zna. Mogla bi to stvarno biti.
Idem joj reći dobre vijesti.
Nikad se ne zna.
Draga Emily. Kako je mudrac jednom rekao,
biti na brodu je kao biti u zatvoru.
Uz mogućnost da se utopiš.
Napokon, nakon dva tjedna na moru, taj dio naše avanture je gotov.
Jer, bojim se, bolujem od morske bolesti
dok su ujak i gđa. Dennison u izuzetno dobrom stanju.
Bilo kako bilo, sretno smo stigli na Aljasaku.
I, naše putovanje poćinje.
Ponesite opremu.
Jonathan Brock, pretpostavljam? Zaista.
Dobro došli u glavni grad Aljaske.
Ja sam carinik Solomon Smith. Primio sam vaše pismo.
Dobro, dobro. Da vas upoznam; ovo je gđa. Martha Dennison i moj nećak Abel.
Gđo. Dennison, Abele. Kakav smještaj imate za nas gosp. Smith?
Rado ću vam pokazati.
Abele, budi blizu.
Jeste li vi jedini predstavnik američkih vlasti ovdje gosp. Smith?
Jedini sam predstavnik na čitavom podrućju gđo. Dennison.
Bože!
Čujete li, gosp. Brock? Gosp. Smith je zaista važna osoba.
Znamo da je moj muž došao ovdje. Netko ga je morao vidjeti.
Ne, kao što sam već rekao, Rusi nisu ostavili nikakve zapise.
Ponijeli su sve sa sobom: robu, stoku i bačve.
Možda ga se domorodačko pućanstvo sjeća? Klingiti.
Klingiti. Oni su domaći.
Rusi su se loše odnosili prema njima, pa ne vjeruju ni nama.
Moraju shvatiti da smo mi drugaćiji narod.
Ipak, netko ga se mora sjećati. Netko.
Četiri godine. To je dugo.
Ovo je divlji zapad. Ljudi dolaze i odlaze pokušavajući ostvariti svoja prava.
A što je s kartom, rudnikom? Netko mora znati nešto.
Ne ako je ruski rudnik.
Idem vidjeti što je s Abelom.
Volio bih da vam mogu pružiti veću... utjehu.
Abel!
Ujače! Ujače, ovamo!
Abel!
Jesi li dobro? Uzeo mi je novčanik.
Ostani s gđom. Dennison.
Uzeo nam je sve novce!
Od čega on bježi?
Daj mi tog konja!
Hej, vraćaj se, to je moj konj!
Vratit ću ga! Oba!
Ujače Jonathan!
Polako, prijatelju.
Ovaj čovjek je lopov. Uzeo vam je nešto?
Da. Upravo tako, jest.
To nam je sav novac. Hvala vam.
On to radi. Želite li ga ubiti?
Ne. Ne ubija mi se nikog većeras.
Vaš izbor. Sergei Sergejević Petkov.
Jonathan Brock. Znam tko ste.
Na žalost po mene, na sreću za vas.
Da. Znate tko sam?
Da. Vi ste s onom bogatašicom.
Tražite čovjeka. U stvari, to joj je muž.
Znam.
Znate što? Znam ga.
Bio sam ovdje i prije.
Znate Edwarda Dennisona?
Mihail, moj brat, je bio s njim.
Mihail, vaš brat, je išao na ekspediciju s Dennisonom?
Nije mi brat, on mi je kao brat.
Pobjegli smo iz zatvora i došli na Aljasku prije puno godina.
Gosp. Petkov... Sergei. Da, Sergei, možete li poći sa mnom u Sitku i poprićati s gđom. Dennison?
Oh, ne. To trenutno nije moguće.
Zašto?
Američke vlasti misle da sam špijun ili tako nešto zato što sam Rus.
Nije istina, ali ne zalazim u Sitku.
Ondje živim.
Cigaretu?
Oh, ne, hvala. Vaš izbor.
Hvala vam. Da, da.
Jesi li siguran da možeš vjerovati tom čovjeku?
Ne, ali, spasio mi je život.
Sergei. Doveo sam gđu. Dennison.
Dobrodošla gospođo. Hvala vam.
Uđimo.
Jeste li ponijeli još što od odjeće?
Da. Odrasla sam u rudarskom kampu, znam što je potrebno.
Vjerujem vam.
Sjednite. Molim vas.
Vrlo je dobro. Ne previše, ali, hvala gospođo.
Znate li gdje mi je muž?
Je li vam poznato ovo mjesto?
To je rudnik zlata. Nisam nikada bio tamo.
U rudniku bi trebao biti prolaz, Sergei,
koji vodi u zemlju. Sjećam se toga.
Vaš brat je tamo išao s mojim mužem? Otišao je, ali se nikada nije vratio.
Tražio sam ovo kako bih ga našao.
Koliko će nam trebati da stignemo tamo?
Sporost je problem?
Prema Edwardovim bilješkama, rudnik je vidljiv samo jedan dan u godini, kada ga sunce otkrije.
23. Rujna, što je za 10 dana. Rudnik je vidljiv samo jedan dan?
Možemo li uspjeti? 10 dana?
1... 2...
2... 3...
4... 5... 6...
7... 8... 9...
Možda.
Možda, jedva.
Možda jedva je sve što mi treba.
Zalazimo sve dublje u divljinu
bez tragova i usputnih postaja koje bi nam pokazale gdje se nalazimo
ili koliko smo prošli.
Razdaljine oduzimaju dah. Kao da mogu zapećatiti tisuće kapi rose koje osjećamo, ali ih ne vidimo.
Svakog dana putujemo dalje, brže, živimo od zemlje, naprežući se do krajnjih granica.
Sergei je odličan vodić, ali i on i ujak Jonathan ovise o grubo ucrtanoj karti,
na kojoj su samo skice detalja.
Planinski lavovi, vukovi, medvjedi, i drugi grabežljivci zavijaju i reže noću
Održavajući nas budnima i na oprezu cijelo vrijeme.
Tako da se, kao što vjerovatno nagađate, zabavljam kao nikad u životu.
Odavde ćemo pucati. Da.
Tamo. Tamo. Vidiš? Spreman?
Hajde.
Dobar. Dobar pogodak. Hvala.
Zašto samo muškarci imaju privilegije na zabavu u životu? Kao, na primjer?
U ribolovu, pucanju.
Mislio sam da si odrasla u rudarskom kampu.
Otac se uvijek odnosio zaštitnički prema meni.
Bio je odlućan odgojiti mladu damu, bez obzira na okruženje.
Svatko tko bi me pokušao naučiti pucati, bio bi željeznicom poslan iz kampa.
Ja ću vas podućiti.
Prićekaj Sergei. Puške nisu igračke.
Svjesna sam toga gosp. Brock.
Sada, držite je tako, čvrsto u ramenu.
Ovako? Da.
U redu, mora da se šalite...
Moj Bože.
Hvala. Nema na ćemu.
Pokušaj ponovo. Gđa. Dennison se je, izgleda, opuštena među muškarcima,
što i nije tako čudno, obzirom na njenu prošlost.
Znam da smo pošli na put kako bismo pronašli njenog supruga.
Ali, nisam baš siguran da će svi biti sretni ako ga i pronađemo.
Morali bismo krenuti ovim grebenom.
Da, ali, morali bismo prijeći moćvaru da stignemo tamo.
Previše vremena, presporo.
Što drugo možemo ućiniti? Moramo poći ovim putem, bolje je nego
preko planine. Pogledaj.
U redu. Što je ispod nas? Možemo li... Koji je put točno pod nama?
Ujak Jonathan i Sergei stalno raspravljaju o najbržem putu
preko planina. Ali, sve to je za zajedničku dobrobit.
Da.
Daj da vidim.
Hoćeš li kave? Molim vas.
Sergei, ovako. Vidi.
U redu. Ptibližili smo se. Nadam se. Sutra je 23. rujna.
Jesenji ekvinocij.
Sunce je visoko u podne. Bit ćemo tamo.
Medvjed! Konji!
Ujaće, idem s vama. Abele, ostani s gđom. Dennison.
Ne, ne , ne. Morate ostati.
Uhvatite konje!
Ujače!
Sergei!
Gosp. Brock..... Ujače, jesi li dobro?
Gosp. Brock?
Ujače?
Što se dogodilo?
Izgubili smo dva konja.
Bez tih konja... Što ćemo ućiniti, gosp. Brock?
Jedino što možemo - juriti za suncem.
Biti tako blizu cilja, a izgubiti dva konja je propast.
Ali, nepokolebljivi smo. Planina je ispred nas, i odlućni smo stići do nje do podneva.
Nismo ovoliko putovali kako bismo zadnji dan podbacili.
Tu je. Prilićno jasno se vidi.
Ista je kao na karti.
Domorodačko ime joj je "Planina koja Dimi".
Pa, sada se ne dimi. Hvala Bogu.
Nešto se magle uzdiže iz jezera. Vjerovatno zbog isparavanja.
Indijanci kažu da su u jezeru vrazi.
Katkad usisa ljude, katkad ih ispljune.
Vodeni vrtlog. Spominje se u Edwardovim dokumentima.
Što je to? U teoriji, vodeni vrtlog je obrnuti vodeni bazen,
koji dozvoljava jezeru da crpi vodu ispod zemlje
umjesto da je napajaju rijeke, kiše ili ostali uobićajene pojave.
To je potpuna maštarija, bojim se.
Ćinite se poprilićno uvjereni u to, gosp. Brock.
I jesam, gđo. Dennison.
Tvoj ujak se ćini vrlo... Samouvjeren?
Mislila sam na - tvrdoglav.
Nemoj mi reći.
Minuta do podne.
Ali, ako nema sunca... Moramo biti spremni ako ga bude.
Sergei, molim te... Što ćemo s ovim?
Nisam siguran. Nađi kompas.
Skoro je vrijeme.
15 sekundi, ujače.
Pogledajte! Sunce stiže.
Nestalo je.
Da, jest. Ali, zapravi i nije. Abele donesi mi visak.
Što radite?
Otkrivam gdje bi sunčeva zraka pokazala.
Brzo. Sveži ovdje. Dobro.
U redu. Sada zategni.
Lijepo. Drži mirno.
Direktno u sredinu jezera.
Moglo bi biti vrlo duboko tamo. Mogli bismo nikada ne naći otvor pod vodom.
Gđo. Dennison, imate li ogledalo?
Može li malo? Malo će biti dobro.
Hvala.
Vidite, sunce bi pogodilo površinu jezera pod kutom. Abele, drži ovo, mirno. Tako.
Dobro. I, da je dan sunćan, površina bi se ponašala poput ogledala
odbijajući sunčevu zraku direktno prema...
Sergei, puši dim prema ogledalu.
Ponovo.
Zraka bi pokazala na pola puta niz ono brdo.
Hajdemo pronaći naš rudnik.
Moramo pronaći donji prolaz, ako postoji.
Mora da ovdje ima na milje tunela.
Onda ćemo pretražiti svaku stopu, ukoliko bude potrebno.
U redu, sada nam treba svjetlo.
Je li sve u redu?
Budi blizu Abele.
Abele, drži korak. Stižem.
Abele...
Kojim putem?
To je zadatak za novćić.
Zaista? Ne, naravno da ne, više je kao pola - pola.
Pa, morat ćemo se razdvojiti. Vi idite tunelom.
Radije ne bih.
Gosp. Dennison, jasno mi je, ali to je najpraktićnije obzirom na vrijeme koje nam preostaje, a nema ga puno.
Ujače! Vidi ovo.
Netko je pijukom ovo napravio.
Nekakva vrsta znaka? Bi li vaš muž ovo napravio?
Mihail... Mihail je ovo napravio.
To je ruski znak i znaći "Nemojte ići ovuda".
O, Rusi...
Gosp. Brock, možemo li poprićati?
Naravno.
Je li Sergei rekao išta o mom mužu?
U kom smislu? Bilo kojem.
Pokušala sam s njim poprićati o Edwardu, ali nije mu bilo drago.
Mislim da mu se baš i ne sviđa. Nisam ni za vas baš sigurna.
Nije istina. Ja i vaš muž imamo dosta toga zajedničkog.
Njegove ideje nalazim originalno provokativnima, volio bih da sam ga bolje upoznao.
I ja isto.
Bili smo zajedno, kao muž i žena, samo oko godinu dana.
Oprostite mi što žurim, ali nalazim da ste vas dvoje ćudan par.
Nikada prije nisam upoznala čovjeka kao što je Edward.
Bio je tako ponosan, tako samouvjeren, tako pun života.
Pun planova za koje sam mislila da su uzbudljivi, avantura koje sam mislila da ćemo dijeliti.
Zašto niste?
Možda nije mislio da su njegove avanture za djeljenje.
Jednog dana, jednostavno je nestao. Nisam znala toćno gdje.
Održao je određene aspekte ekspedicije tajnima, ćak i za mene.
Trebalo mi je četiri godine da pospajam ove djeliće dokaza koje sam vam pokazala.
Ako vas je napustio, zašto?
Samo želim znati što mu se dogodilo.
Moram to znati.
Pošteno.
Gosp. Brock! Našli smo otvor!
Dođite! Dođite vidjeti!
Oh. Nekada je vodio ravno dolje.
Spustimo se.
Poželite mi sreću.
Zapoćeli smo spuštanje u Zemlju
Ujak Jonathan, naš čovjek br.1, krenuo je prvi.
Izabirao bi put i onda nas spuštao.
Teško je izraziti naše osjećaje. Istovremeno smo bili oduševljeni i užasnuti.
Uistinu, putovanje u nepoznato.
Naši konopci su dužine 200 stopa, pa moramo pronalaziti napukline i izboćenja u stijenama
i spuštati se u etapama.
Kako se možda prisjećate, prije sam imao strah od visine, ali sada nema vremena za strah.
Moram ga potisnuti i misliti samo na ono što nas ćeka dolje.
Idi polako. Pazi na noge, ne vidiš. Polako!
Pažljivo, Abele!
Sporije Abele! Sporije!
Dobro je.
Polako, Abele.
Bravo.
Strmi spust je za nama. Sada putujemo velikim brojem tunela i prolaza
od kojih su neki isklesani u stijeni od strane pradavnih sila koje su iskovale naš planet.
Vode nas dublje i dublje u zemlju.
Pretpostavljamo da slijedimo put gosp. Dennisona i Mihaila
ali u to, naravno ne možemo biti sigurni.
Jedino što zasigurno znamo jest da je prekasno da bismo se vratili nazad.
Ujače Jonathan!
Petrolejska lampa.
Pogledajte, prazna je. Mislite li da je Edwardova?
Nastavimo tražiti.
Mrlja. Motorno ulje, mislim.
Miriše po gorivu. Najvjerovatnije gorivo za grijanje.
Oh, ne.
Mislite da je ovo gosp. Dennison?
Ne znam. O, Bože. Nije.
Kako možeš biti siguran Sergei?
Ove izrađujemo u zatvoru. U Sibiru.
Mihail.
Brate...
To sam trebao biti ja.
Ujače!
Ujače, čujem nešto u stijenama!
Nekakav "vuš" zvuk, poput vjetra.
Abele, ovdje ima puno čudnih zvukova. I, nijedan od njih nije vjetar.
Ne, poprilićno je jak.
Ujače?
Abele!
Abele? Abele, gdje si?
Ovdje dolje sam.
Što ratiš tamo dolje?
Pao sam. Jesi li dobro?
Jesam. Mislim da jesam.
Ostani tamo. Odmah ćemo sići.
Pazi.
Jesi li dobro? Naprtnjača mi je spasila život.
Hej, prijatelju. Pogledajte! Tamo ima svijetla. Hajdemo.
Vratili smo se na površinu. Kako... Nemoguće. Nismo.
Ne razumijem. Ni ja.
Postoji nova plinska kugla koja proizvodi osvjetljenje,
ali svijetlo, moralo bi biti nekakav električni fenomen, nešto poput aurore borealis,
samo stabilno.
Znači da neće biti noći? Upravo tako.
Svijetlo mora da je uvijek upaljeno, inaće bi se fizićki gubici
odražali na gravitaciju i oblake, i moralo bi biti kišovito.
Plima je. Je li slana? Da. Pa što?
Idem još malo istražiti.
Idem s tobom. I ja isto. Ponesimo oružje.
Ono što smo otkrili ovdje dolje je uistinu zapanjujuće.
Drveće nam je poznato. Imamo jele, bor.
Biljkama treba neko svijetlo. Da. Nekako su se prilagodile. Fotosinteza bez sunca.
Evolucija u zatvorenom okolišu kreće svojim tijekom.
Tako je. Gospodo, možete li mi pružiti malo privatnosti?
Zašto? Sergei. Ah, naravno.
Pa, samo nastavi.
Sergei.
Pogledaj ovo. Što ovo može napraviti, a da nije evolucija?
Ova su stabla srušena sjekirom. Za što?
Što... Što se dogodilo?
Jesi li dobro? Što se dogodilo?
Nešto me ugrizlo. Nešto me zgrabilo i povuklo pod vodu.
Sjedni ovdje. Hajde. Evo. Sjedni.
Daj da pogledam. Daj da vidim.
Krvari. Jesi li vidio što takvo prije?
Jednom ili dvaput. Jesi li vidjela tu stvar? Što je to bilo?
Ne, samo sam je osjetila kako klizi pod vodom, mora da je dugačka 20 stopa.
Imaš poprilićan ožiljak, ali nije probilo kožu.
Hvala vam gosp. Brock.
Pronašli smo neko drveće srušeno sjekirom.
Edward? Možda. Mislimo da je drveće korišteno za splav.
Splav?
Da bi otišli gdje?
Našu splav dugujemo Edwardu Denissonu.
Posjekao je više drveća nego mu je trebalo.
Povezali smo trupce našim konopcima za penjanje.
I, za sada, splav se dobro ponaša na moru.
More je pak više jezero, unatoč tome što je slano.
Mjere su mu nepoznate, ali prema našim mjerenjima, duboko je.
75 stopa!
Sergei, spustimo jedro.
Mislim da ćemo brže ići nošeni strujom.
Postaje dublje!
Pogledajte! Pogledajte tamo!
Ptice.
O, ne, nisu ptice.
Postoji teorija prema kojoj su ptice potomci krilatih dinosaura.
Izgleda da je istinita.
Što rade?
Možda nas napadaju. Sergei, ne. Samo su znatiželjne.
Ne pucaj.
Ujače! Nešto mi vuče konop! Martha.
Pomozite mi. Teško je. Držite!
Ah. Čisti rez.
Odnijelo je tvoj pijuk.
Eto zašto kruže. Čekaju većeru.
Ova ne kruži.
Ubij je!
Dolje!
Abele! Abele!
Diži se! Diži se!
Što je to?
Morski pas.
Nije. Preveliko je.
To je Plesiosaur. Jedno od najsmrtonosnijih bića koje je ikada živjelo.
Ide prema nama!
Držite se!
Moramo ga ubiti!
Meci su beskorisni. Držite se!
Čvrsto se držite!
Gladan je. Nahranimo ga.
Što sad? Dižemo jedro Abele.
I nadamo se jakom vjetru.
Jedro ide!
To biće je pretpovijesno? Da, iz kasnog mezozoika.
Dok se reptili i ptice iz nešto kasnijeg doba.
Prićaš o vremenu od prije milion godina.
Izgleda da su bića koja su nestala s lica zemlje preživjela ovdje,
zaštićena od zadnjeg ledenog doba.
Možete li zamisliti ova bića u zaljevu San Francisca?
Vaše nas je brzo razmišljanje spasilo, gosp. Brock.
Istina je.
Nadajmo se da ćemo i dalje imati sreće.
Vjerujem da hoćemo.
Pogledajte!
Splav. To je splav.
Ovdje je godinama. Izgleda kao da je vrijeme uništilo.
Gdje je ostatak?
Nemoj prebrzo donositi zaključke Mertha.
Mislim da ću poći malo istraživati.
Nemoj ići predaleko Abele.
Vlada nam je ga je pokazao. Bio je u Sitki puno tjedana, ali nikada se nije govorilo o njemu.
Žensko srce je zadnja granica.
Nisam mu vjerovao.
Zato se nisi pridružio njegovoj ekspediciji?
Možda.
Bio sam tako pijan da nisam mogao ići.
Ali, možda je to bilo namjerno.
Pokušao sam sprijećiti Mihaila.
Moja greška.
Ujače Jonathan!
Ujače Jonathan.
Ljudi.
Humanoidi.
Vidio sam dvije djevojke.
Gdje?
Tamo je staza. Vodi nas.
Gledaju nas.
Da. Neke od ovih ptica pjevica nisu ptice.
Tko bi to mogao biti?
Mislim da ćemo saznati.
Prekrasno je.
Kako ćemo, za ime Boga, prijeći preko?
Eno kako.
Nešto mi govori da ovo nije primitivno.
Izgrađeno je s poznavanjem inženjerstva i velikom dozom umijeća.
Misliš li da je siguran? Samo je jedan naćin da saznamo.
Budi pažljiv.
Nadam se da se ne bojite visine.
Ovo je nevjerovatno, ujače!
Jonathane!
Imamo društvo!
I ovdje isto.
Ovo je nesreća.
Što mislite da govore?
Zvući mi urođenički.
Čujem puno rijeći koje zvuće kao klikanje.
Što sada ujače?
Martha.
I Jonathan Brock.
Morate mi se pokloniti.
Edwarde...
Gosp. Brock je antropolog, zna kako to ide.
Postoje protokoli.
Jeste li mi što donijeli za dati? Dati?
Poklon. Znak poštivanja.
Imamo naprtnjače. Dobro. Imate oružje.
Da. Odlično.
Sada ćemo slaviti.
Ovi su ljudi sišli s površine, stoljećima prije i našli raj.
Naravno, njihovu tvorevinu naspram svijetu iznad
iz kojeg će se prorok, mesija, spustiti.
Zvući poznato.
Kako je ispalo, ja sam ispunjenje tog proroćanstva.
Onda, vi ste, kao, Bog?
U biti. Što misle da smo mi? Čekaju da im se kaže.
Vi ste problem koji nisam predvidio.
Tko je ona?
Moja svećenica mog naroda.
Oni su lovci. Ali, neke od ovih životinja ovdje su smrtonosne zvijeri.
Upoznali smo jednu od njih.
Svaki put kad bi lovačka družina pošla u lov, ljudi bi bivali ubijeni.
Naućio sam ih kako da love odozgo.
Sa platformi u zraku.
Ćuo sam nešto o tome. Neka južnoamerička plemena se koriste istom tehnikom.
Uistinu, gosp. Brock, nisam ja smislio tu ideju, samo sam je prilagodio ovom okruženju.
Što im je promijenilo živote.
Našli smo Mihaila. Glupan sa svojim prokletim cigaretama.
Napravio je eksploziju, kako ste vjerovatno i pretpostavili.
Pripazite na ponašanje dok prićate sa mnom.
Moj narod se lako uvrijedi.
Nazivaš ovo mjesto rajem, Edwarde?
Ovdje si već godinama. Je li ti ovdje zaista raj? Jest, Martha.
I, namjeravam da to i ostane.
Gosp. Brock, nisam vam zahvalio što ste tako dobro brinuli o mojoj dragocjenoj ženi.
Martha...
Ne sviđamo joj se.
Uspio si ujače Jonathan.
Ovo otkriće će te upisati u knjige.
Možda ćak zasjeniš i Darwina, kao i tvoj otac.
Da. Uspio sam.
Zašto si ostao ovdje?
Zar je moč toliko otrovna?
Možda ne za tebe.
Ali za nekoga tko je nikada nije imao... da.
Ćuo sam za strance ali nisam mogao ni zamisliti tebe i Jonathana Brocka...
Leko si se prodala.
Tko upravlja carstvom dok te nema?
Otišao si bez rijeći.
Bez tvoje dozvole, misliš?
Tako to vidiš?
Tako je bilo. Ne meni.
Nisam željela ovo ućiniti.
Razmišljala sam o ovom trenutku toliko puta.
Mislila sam da ću toćno znati što ću ti reći.
Mislila sam... da će ti biti... Što?
Drago... što me vidiš.
I ja sam razmišljao o tome.
Znajući da se to nikada neće dogoditi.
I, drago mi je.
Ali, nisam čovjek kojeg si poznavala Martha.
Možeš ostati ovdje sa mnom.
Još uvijek možemo biti zajedno.
Pridruži nam se.
Edwarde, nemoj, molim te.
Žena si mi.
Sada kada sam ovdje.... nisam spremna na ovo, žao mi je.
Shvaćam.
Ne, mislim da ne shvaćaš.
Nemaš pojma kako sam povrijeđena bila, kako sam se osjećala.
Gdje ideš? Svojoj svećenici?
Zapravo, idem.
Idite.
Ubij ih ako budeš morao.
Idite. Idite.
Edwarde.
Miruj.
Budalo! Još je dječak. Stariji je nego što izgleda. Znam ga.
Što sad?
Izdajnik je. Ubit ću ga.
Edwarde, nemoj!
Jesi li lud? Dajte mi samo jedan razlog gosp. Brock.
Samo jedan.
Sada, za vas...
Ne znaš što si ućinila.
Requiem eterno Deo.
Počivaj u miru, pali Bože?
Bogovi ne krvare.
Hladnokrvno si ubio onog dječaka.
Morao sam. Pokušali bi me ubiti.
Tko su oni?
Izdajice. Vođa im je Wakinta.
Suprotstavljao mi se od početka.
Ćak i kada je vidio što mogu ućiniti za njih,
vidio je razilaženje u mišljenju.
Protjerao sam i njega i njegove sljedbenike.
Zapoćeo je kampanju uznemiravanja. Napao sam ih.
Uzeo zarobljenike. Zarobljenike?
Vaš dolazak im je dao trenutak koji je očekivao.
Kako to misliš?
Vaš dolazak mi je srezao moć.
Zapečatio si svoju sudbinu kad si ubio tog dječaka Edwarde.
Znam, Martha, bila si užasnuta mojim postupkom.
Razmisli što će se slijedeće dogoditi.
Što?
Wakinta i svi njegovi ljudi moraju biti zbrisani.
Martha, ako ti to može pružiti ikakvu utjehu, mišljenja sam da bi se
svaki čovijek koji bi se našao na mjestu tvog muža promjenio.
Nije se promjenio.
Gori je, a ne drukćiji.
Arogantan, s osjećajem da je uvijek u pravu - takav je bio kad sam ga upoznala.
Najlošija karta.
Moj otac je preplašio puno udvarača, ali nije se mogao boriti protiv Edwarda.
Mislim da me najprije to i privuklo k njemu.
Bio je zaljubljen?
Mislim da sam željela da me zavoli.
Možda i jest, nakratko.
Što radi?
Gubi kontrolu.
Odlaze. Svi.
On je lažni Bog. Vidjeli su to.
Moramo otići. Odmah.
Hoće li nam splav biti tamo gdje smo ga ostavili? Splav vam je uništen.
Zašto? Da ne možete otići.
Iako postoji i drugi put. Kroz dolinu svjetlosti.
Postoji maleni prolaz s površine, od prije više stoljeća.
Edwarde, jesi li siguran da je još ondje?
Pa, otkrit ćemo, gosp. Brock.
Jesu li to oni? Hoćete li se koristiti ovim?
Ako budem morao. Da, to su oni.
Sergei... Napunjen je.
Idemo.
Želi osvetu. Ne, želi se uzdići.
Možemo li pobjeći koristeći lovne platforme koje ste izgradili?
Možda.
Možda je dovoljno dobro.
U redu, idemo.
Zapamtite, čvrsto se držite.
Idemo!
Hajde! Idemo!
Sergei, pazi!
Ujače Jonathan!
Jonathane!
Idemo! Idemo!
Ujače Jonathan!
Martha je pala!
Martha, uhvati se!
Vidio sam kako su strijelom pogodili gđu. Dennison.
U redu. Idemo. Trči! Idi.
Mislim da je bilo ovamo.
Za petama su nam.
Jesi li dobro Martha?
Skinuli su mi pojas, preplašilo me više od ićega.
Moramo ići! Imam dinamita.
Zadržat će ih. Koliko ga imaš?
Ovo je zadnji.
Ali znaju što može ućiniti.
Idemo Sergei!
Budi oprezan.
Blokiraju nam prolaz u pećinu.
Držite položaje braćo.
Koliko daleko će ići da nas zaustave?
A što ti misliš Brock?
U redu. Pratite me.
Ovo nam je jedina šansa.
Edwarde, kada jednom uđemo u pećinu, bit ćemo patke za odstrijel, ako nema izlaz.
Imam plan.
Gosp. Brock, uvedite moju ženu sigurno u pećinu.
Martha.
Sergei, štiti me.
Prasak će odroniti stijene i zatvoriti nas unutra.
I njih vani.
Prokletstvo!
Sada smo patke za odstrijel Edwarde.
Povucite se u pećinu koliko god možete.
Morali biste pronaći podzemnu rijeku. Sad!
Edwarde, a ti?
Ne brini za mene. Ovdje sam Bog, sjećaš se?
Wakinta! Misliš da imaš moć? Pokazat ću ti moć života!
Što radiš? Spašavam vam živote.
Edwarde!
Jesi li siguran u ovo Jonathane?
Ovo nam je jedina šansa Martha.
Postaje dublje!
Pazite iza!
Držite gore glave!
Krećite se! Mičite se!
Marthe. Martha! Jonathane!
Martha!
Držite glave gore!
Ujače Jonathan!
Ovog nema na karti!
Ujače!
Je li moguće da je ovo bila... Da, moguće je. Vodeni vrtlog.
Izgleda da je moj prijašnji zaključak bio preuranjen.
Pokušat ću ti to ne zamjeriti.
Hvala vam.
Vjerujem da već razmišljaš o Indoneziji?
Moglo bi se reći da razmišljam.
Zbilja? Jer ja razmišljam.
Nakon svega što smo prošli, ideja o povratku sastancima uprave i društvenim okupljanjima
ćini se da je presudila.
Indonezija je, s druge strane... Puno, puno uzbudljivija. Potpuno se slažem.
Dobro.
Onda smo se dogovorili.
Bit će mi zadovoljstvo.
Ujače.
U svezi mog romana... Hoćemo li svijetu obznaniti gdje smo bili?
Ne.
O tebi najviše ovisi.
Moja sredstva su potrošena.
To je ona vrsta otkrića koja čovjeka izvlaći iz sjene.
Ne moramo uništiti njihov svijet.
Moramo ćuvati njihovu tajnu. Zauvijek.
Dobio si odgovor Abele.
Ja... Pobrinut ću se za ovo.
Kako je ovo zadnji zapis u romanu
osjećam da moram priznati nešto što sigurno već nagađate.
Sve je ovo bio plod mašte.
Oćito se ništa što sam ovdje opisao nije moglo dogoditi.
Naposljetku, put u središte zemlje?
Tko bi normalan u to povjerovao?